Tipul ăsta a murit? Trebuie să-mi spui,
pentru că nu pot intra dacă e un cadavru acolo.
Mă ocup de încuietori și becuri. Nu-mi place sângele.
O poţi deschide sau nu?
Încerc, dar cheile astea nu se potrivesc.
Tipul ăsta Trumbull era de la Judiciar?
- E confidenţial. - Îmi trebuie alte chei.
Putem reveni mâine.
- Cu Ziua Iertării... - Se poate intra altfel?
- Da, dar judecătoarea Meadows... - Şerifule.
Sigur vrei să...
Sigur au tăiat curentul.
Da, dar e interzis să...
Poți să-i rogi să dea drumul la curent?
- Da. - Grozav.
Voi doi verificaţi bucătăria. Eu o să verific dormitorul.
- Ce căutăm? - Orice lucru ciudat
care ne-ar putea explica de ce Trumbull l-a ucis pe Marnes.
- Ai intrat acolo? - Nu. Ceva în faţă?
Nu încă.
Ce naiba e asta?
- Ce-ai găsit? - Habar n-am.
Dar...
Ne va trebui o pungă pentru relicve.
DUPĂ SAGA "SILOZUL" DE HUGH HOWEY
Ce te face să zâmbești?
Tu, presupun.
Știi că ţi se spune George Ciudatul, nu?
E gravat pe o parte a generatorului.
- „Feriţi-vă de George”. - Bine. În primul rând...
- "E atât de înfiorător." - Taci.
- N-ai lăsa desene pe generator. - Aşa e.
Și în al doilea rând,
dacă ai fi spus „tocilar ciudat”, te-aş fi crezut.
De fapt, George Ciudatul, dacă există,
probabil e altcineva.
Sunt singura ta prietenă? Aici ştiu că sunt singura,
dar sunt singura ta prietenă din tot Silozul?
Ar fi trist.
Nu. E fantastic.
Dacă trebuie să am una.
Vrei să păstrezi aia?
Să risc să merg la închisoare sau să fiu trimisă în mine
pentru una dintre jucăriile tale ciudate? Nu.
Am devalizat deja Proviziile pentru prețioasa ta bandă.
Bandă indispensabilă Silozului.
- Și tu n-ai ridicat un deget. - Hei.
Nu. Ai desenat o hartă.
Una proastă. Am făcut restul de una singură.
Am aruncat cu slănină la câini și am alergat ca o nebună.
Pentru o rolă de bandă.
George, banda aia salvează vieți, bine?
Poate nu la IT, dar Jos da, de-aia am furat-o.
Nu mi-am asumat un risc pentru mine.
Am făcut-o pentru toată lumea,
și nu merită să-ţi rişti viaţa pentru chestiile astea ciudate.
Mai ales când nu știi ce sunt.
Dacă nu merită să ne riscăm viața pentru ele,
de ce e interzis să le avem?
Nu știu.
Nici eu.
Obiectele astea au fost utile cuiva la un moment dat.
O să le folosesc ca indicii.
E un hobby periculos.
Și nu toate sunt ilegale, apropo.
Bine.
Ăsta...
n-ar putea părea la fel de valoros ca o cheie tubulară recondiționată
sau la fel de romantic ca florile din Mijloc.
Dar pentru mine, ceasul ăsta...
e totul.
Și vreau să ți-l dau ţie.
George, e stricat.
Serios. E un prespapier mai ieftin decât hârtia.
E un cadou.
Într-o lume plină de mistere, e posibil ca ceasul ăsta
și toate relicvele astea ciudate...
- George. - ...sa fie cheia răspunsului
- cele mai mari întrebări ale Silozului. - George.
Nu mă întrebi care e?
Nu mai vorbi, te rog.
Înainte să strici totul.
ZIUA IERTĂRII
BAZĂ DE DATE RELICVE GALBEN, DE PLASTIC
MÂNER ALBASTRU
CĂUTARE REZULTATE
DATE INSUFICIENTE
La naiba.
N-ai dus-o la Judiciar?
Ai venit devreme.
După tine, pentru prima oară.
Biletul e pentru mine?
A fost adus de la Reciclare.
Păstrarea unei relicve ilegale mai mult de 12 ore
e un delict grav.
Chiar și pentru un șerif.
- De unde știi că e ilegal? - Știu că nu știu.
Clauza 75A-11: "O anchetă a unei relicve poate fi efectuată de şerif
sau de Departamentul Judiciar..."
"Dacă relicva e asociată cu o infracțiune gravă."
Crima e un delict grav.
Ai citit următorul paragraf? Cu aprobarea Judecătoriei.
Adică?
Dacă vrei să investighezi o relicvă, mergi la judecătoarea Meadows.
Tot aud asta. Să rupă paginile Pactului
și să se treacă: „Mergeţi la judecătoarea Meadows”.
Ai vorbit cu ea, nu?
Trecea pe la birou când lucram acolo.
Dar chiar când câştigi concursul Pactului, Sims îţi dă medalia.
Există o competiție pentru cunoașterea Pactului?
Am câștigat-o de patru ori.
- E un record. - Evident.
Dar eram doar un simplu angajat.
Tu ești șeriful.
Dacă vrei s-o vezi pe Meadows, e diferit.
O Zi a Iertării fericită.
Petreceţi-o în familie sau între prieteni.
- O Zi a Iertării fericită. - Bună dimineaţa.
- Billings. Şerifule. - Sims.
- Cum stau lucrurile? - Bine.
- La Judiciar? - Totul e bine.
Doamnă.
Nu mă simt bine, să terminăm repede.
Sunt aici pentru ancheta asupra lui Trumbull.
- Am crezut că s-a rezolvat. - S-a rezolvat.
Adjunctul Billings a găsit asta acum zece ore
după o percheziție cu adjunctul Karins.
Unde?
În apartamentul lui Trumbull. În baie, domnule.
Aș dori să conduc o anchetă
pentru a putea identifica posibili infractori, precum Trumbull,
înainte să aibă șansa să acționeze.
Dnă judecător, Pactul spune că activităţile criminale încep...
Documente și relicve neautorizate. Știu.
Dar ce e această relicvă?
Nu știu. De aceea vreau s-o analizez.
Asta nu i-a aparținut lui Trumbull.
Nu-mi pasă unde ai găsit-o. Nu e a lui.
Știi că avem fișiere pentru fiecare relicvă găsită în ultimii 140 de ani.
M-am uitat în baza de date...
Vorbesc în numele tuturor.
Avem un catalog de informații mult mai extins.
De pildă, ceasul pe care-l porţi.
Aici știm, știu, că acel obiect, deşi e în posesia ta
e înregistrat pe numele unui defunct, George Wilkins.
Un bărbat despre care susții că a fost ucis.
Accidente se mai întâmplă.
Şeriful Becker m-a convins că era cazul şi la Wilkins.
De-asta vreau să anchetez.
Ca să descopăr ce nu e în catalogul vostru.
Ca faptul că stimatul tău coleg, Douglas Trumbull,
- era un criminal. - Șerifule Nichols.
Dnă judecător, îmi permiteți?
Da.
Să încheiem. Vreau să mă întorc acasă înainte de ora de vârf.
O anchetă a relicvelor e o mişcare inteligentă.
Mai ales azi, de Ziua Iertării, oamenii vor colabora voluntar
fără ameninţarea sancţiunilor. N-am nicio problemă cu asta.
Atâta timp cât îl iei pe Paul cu tine.
Ştii mai puține despre Pact decât fiul meu.
Îţi trebuie un specialist
care ştie infracţiunile, relicvele, numele proprietarilor.
Desigur.
- Care-i planul? - Du-te sus. Ne vedem într-o oră.
Simms e interesat de tine.
Vei fi urmărită peste tot. La fiecare nivel.
Fie de către agenţii lui, fie de prietenii anonimi ai Silozului.
Îţi place sau nu, azi nu te pierd din ochi.
Un traficant de relicve îmi e dator. Să mergem.
- Rahat. Pe cine am ucis data asta? - Am o întrebare despre relicve.
Pentru cineva de la adresa asta?
Ieși, sau intrăm noi?
Nu știu ce ți-a spus Marnes, dar sunt un om simplu.
Zugrăvesc. Așa-mi câștig pâinea. Nu mă ocup de relicve ilegale.
Cine-mi poate vorbi de cele legale?
N-am idee.
Nu mai vând.
Mai ales chestii de genul ăsta.
Un ceas?
- Un ceas care merge. Tu cine eşti? - Hei.
Predecesorii lui măcar se prezentau.
Adjunct Billings. Noul șerif adjunct.
De parcă mi-ar păsa.
Șerifule, nu știu ce vrei să fac.
Dar simt că orice aş zice, o să mă arestezi.
Nu, nu de Ziua Iertării.
Aiurea. O să-mi pui numele pe lista celor de la Judiciar. Apoi?
Într-o zi, din senin, în timp ce respect legea...
- Pentru că ești un om simplu. - Exact.
Bate cineva uşă. Știi ce? Nici măcar.
Poate că e doar un șerif cu o rangă,
și sunt dat afară din casă pentru ceva ce n-am făcut.
- Nu cunosc pe nimeni. - Ştii ce, Kennedy?
Sunt singurul motiv pentru care nu ești în închisoare.
Și evident, regreţi asta.
Nu e vorba de tine. Căutăm relicve.
Ciudat să foloseşti ceasul ăla ca să anchetezi alte relicve.
Și îl porţi la mână, nu e într-o pungă de dovezi,
ceea ce mă face să cred că e ceva personal.
Și din experiența mea,
oameni cu insigne care acţionează din motive personale
tind să-i rănească pe alții.
Deci ne dai un nume sau plecăm cu al tău?
Tu alegi.
Ce zici de asta?
Dă-mi ceasul, şi dacă-l vând, îţi dau numele cumpărătorului.
Ce zici de asta?
La naiba. Şerifule.
Hei. Bine.
Vreau ca tu și Holston Junior să nu mai apăreți aici, bine?
Am văzut că e mult spațiu în afara apartamentului tău.
Loc pentru două paturi.
- Da. - Ne-am putea instala.
- Ne-am putea muta. - Ne-am întoarce în fiecare zi?
- În fiecare zi. - Sau ai putea să ne dai un nume.
Pot să-ţi dau doar un nume fără să-mi distrug traiul.
- Ca zugrav? - Nu.
Ca om al cărei familii a fost distrusă de porcăriile astea.
Aveți un stilou, dle Billings?
Oamenii lasă urme.
Istoria sunt urmele multor oameni
pe o perioadă îndelungată de timp.
Totul, de la tricoul de pe mine până la pantofii din picioare.
Dacă am vrea, am putea stabili locul exact în care a fost cusut
- sau cine l-a purtat ultimul. - Pe bune?
- Locul exact? - Da. Locul exact.
- Vrei ceai? - Da, te rog.
Scuze. Continuă.
- E fascinant, nu? - Da. Într-adevăr.
- Nu ţi se pare important? - Ba da.
Nu te gândești niciodată la lumea de dincolo de Siloz?
Nu. Când aș avea timp să fac asta?
Acum mă tem că un idiot strânge șuruburile greșite
sau citeşte greșit valva de presiune.
Te uiți la fața mea frumoasă și te gândeşti la şuruburi?
- Valvă. - Valvă.
Și da, pentru că fața ta arată ca una.
Pare visul tuturor bărbaţilor şi femeilor din Mecanică.
- Valva de presiune. - Da?
Categoric.
În timp ce tu visezi la lumi de dincolo...
- Tu mi-ai arătat locul ăsta. - Da.
Eu vă ţin în viaţă pe voi, visătorii.
Zău?
Da.
Pentru că eu fac ca toate să funcţioneze.
- Probabil ţi-a luat câteva ore. - Da. Timp pe care nu-l am.
Dar...
De ce?
Deoarece când vorbești despre obiectele astea,
ceva se aprinde în tine și se vede pe fața ta.
Și nu văd asta la mulți oameni.
Nu cunosc sentimentul,
dar când îl simţi, îl simt şi eu.
Și nu doar aici.
Şi după.
E...
Ţi-am reparat ceasul din egoism.
Pentru că-mi place ce simt când te fac să te simţi aşa.
Cum l-ai reparat?
A fost ușor, am fabricat instrumentele potrivite.
- Le-ai fabricat? - Da.
Juliette Nichols,
eşti cu adevărat...
...incredibilă.
Știu.
Curând, puiule.
Regina Jackson?
Intrați.
N-am crezut că o să-l mai revăd.
Poftim?
Ceasul ăla.
Îl cunoşti?
Normal. A aparținut iubitului meu.
Ce mai face George?
E mort.
A căzut pe scări acum câteva luni.
Îl cunoașteți pe George, sau doar i-aţi găsit ceasul?
Am lucrat cu el înainte să devin șerif.
- La Mecanică? - Da.
Dnă Jackson, sunteți în posesia unor relicve?
Ultima dată când l-am văzut, acolo se îndrepta.
Trecea la etapa următoare.
La persoana următoare.
Nu, nu am nicio relicvă. Nu mai am.
Tot ce aveam și erau multe, erau pentru el.
V-a dat cineva numele meu?
Se întâmplă des.
Dar nu fac trafic. George m-a rugat să i le cumpăr.
Vin dintr-o familie mare. Multe mătuși, unchi, veri.
S-a gândit că achizițiile s-ar justifica dacă cei de la Judiciar le-ar analiza.
Nu avea pe nimeni, așa că s-a folosit de mine.
- Toate obiectele erau legale? - Relația voastră era autorizată?
George nu avea genul ăsta de relaţii.
Era clar că nu e genul de bărbat cu care să-ţi petreci toată viaţa.
Legale? Sigur, bănuiesc. Dar cine ar fi putut şti?
Întrebi.
Mă duc la autorităţi și întreb dacă obiectul pe care îl dețin e ilegal?
Ar părea că le uşurez treaba.
L-ai văzut sau ai auzit vreo veste după ce a coborât la Mecanică?
Pui cam multe întrebări.
Uite, șerifule.
George a plecat la Mecanică să exploreze „marile întrebări”.
Întrebări ilegale.
A obţinut ce voia de la mine. Nu mai avea nevoie de mine, așa că a plecat.
Probabil să seducă pe cineva care să-i dea o mână de ajutor.
Ce întrebări ilegale?
Am fost interogată de multe ori de Serviciul Judiciar.
Ca şi mătuşile şi unchii mei.
George și acele relicve m-au costat scump.
El şi-a pierdut familia,
dar n-a avut vreo problemă să mă izoleze de a mea.
Se pricepea la vorbe.
Vă mulțumesc pentru timpul acordat, dnă Jackson.
- Dacă aveţi întrebări, putem... - Am.
Când ți-a spus că te iubește, l-ai crezut?
Mulțumesc.
Femeia aia n-are toate ţiglele pe casă.
Casa ei părea depozitul de la Reciclare.
Și mirosul mâncării pentru pisici...
Eşti bine?
Da, grozav.
Ne trebuie camera.
Haide.
După un interviu cu un informator,
relicva pe care ai adus-o mai devreme era ilegală
şi aparținea colegului tău, George Wilkins.
Nu înțeleg.
Dosarul de la Judiciar menţionează o percheziție
în apartamentul lui Wilkins înainte să moară.
N-au găsit nimic.
Dar aseară,
relicva lui Wilkins a apărut în mod misterios la Trumbull
în decursul unei căutări coordonate de tine.
N-am mai văzut acea relicvă până ieri, acasă la Trumbull,
- când mi-a arătat-o Billings. - Stai.
George și cu mine eram prieteni. Cu excepţia acestui ceas...
Cu excepţia lui?
N-am primit nimic de la el,
mai ales un obiect atât de ridicol.
Am o întrebare.
Pentru domnul Sims.
În ziua în care aţi percheziționat apartamentul lui George Wilkins,
Trumbull făcea parte din echipă?
Numele agenţilor sunt strict confidențiale.
Ştii asta.
Nu sunt în niciun caz obligat să dezvălui aceste informații
şerifului sau primarului.
Dar dacă Trumbull făcea parte din echipă,
e posibil să se fi gândit
că obiectul era inofensiv și a decis să-l păstreze?
- Refuz să lansez ipoteze... - Teoretic, e posibil. Nu?
Căutarea ta a dezvăluit
motivul pentru care Trumbull ar fi vrut să-i ucidă pe Marnes și Jahns?
- Nu, nu încă. - În ce-i priveşte pe toţi,
Marnes și Jahns au murit din motive cardiace cauzate de mersul în Siloz.
O anchetă ar putea dezvălui adevărul,
și asta ar destabiliza populaţia.
Știu că nu toţi cred asta,
dar, din experienţa mea, unele mistere e mai bine să rămână...
nerezolvate.
Domnule Sims.
Mulțumesc că nu le-ai spus despre mine şi George.
Ai plantat relicva aceea ca s-o găsesc?
Aş fi putut ajunge la închisoare, sau chiar să fiu trimis la curățat.
N-aş fi permis asta.
Mi-ai menţionat numele imediat ce te-au acuzat.
Juliette, am o familie. O soție, un copil.
Știu că poate fi agasant să ai un adjunct format la Judiciar care venerează Pactul.
Dar trebuie să fii sinceră cu mine.
Ca şi cum nu doar viața ta, ci și a mea depind de asta.
Voi încerca.
- Vei încerca? - Da. E tot ce pot face.
Juliette, ești șeriful Silozului, şi nu poţi fi sinceră cu mine?
Poate tu și tipul ăsta George eraţi făcuţi unul pentru altul.
- Vrei să fiu sinceră? - Da.
Îți tremură mâinile. Ai puseuri de durere.
Şerifule...
Sub stres, strângi mâna atât de tare, sunt surprinsă că nu-ți cad degetele.
Ai sindromul.
Și ascunzi asta. Ca cineva care venerează Pactul,
știi că e o infracţiune că nu te autodenunţi.
- Ştiu. - Și conform Pactului,
nu ești calificat să fii într-o poziție de autoritate,
să ai acces la o armă de foc,
să arestezi criminali, nici măcar să fii adjunct.
Există un mod de a rezolva asta.
Și nu e ăsta.
- M-ai făcut mincinoasă. - Nu-i adevărat.
- Nu? - Nu.
Ți-am cerut doar să fii cinstită,
sau să mă previi în loc să mă incriminezi.
Se spune că Holston și Marnes formau o echipă grozavă
pentru că se susţineau reciproc.
Și uite unde au ajuns.
Noapte bună, șerifule.
La naiba.
O Zi a Iertării fericită.
Cum a fost ziua ta?
Am avut şi zile mai bune.
Nu sunt lumini în seara asta?
Când eram mic, mama îmi spunea
că nicio zi nu trebuie irosită, nici măcar aproape de sfârşit...
Spunea că o zi poate fi salvată de un simplu zâmbet.
Lukas, n-ai avut niciodată o prietenă, nu-i așa?
Multe.
Niciuna.
Atât de multe.
Am câte o prietenă la fiecare nivel.
Vezi?
Ce?
Ai zâmbit. Cum spunea mama.
Nu zâmbeam, râdeam de tine.
Acelaşi lucru.
N-ai planşa cu tine în seara asta.
Un angajat de la cantină de pe etajul meu mi-a zis
că va fi înnorat în seara asta, așa că...
Ai venit oricum?
Da, am venit să te văd pe tine.
Jalnic.
E o replică bună.
Nu credeam, dar îţi sapi mai adânc groapa.
În orice caz, încă zâmbești.
Bine... O seară bună.
Pe mâine, șerifule?
Dragule?
Cine a venit?
Doamne.
Da.
- Bună. - Bună.
Uită-te la tine.
Cum a fost ziua ta? Tati te iubește.
Eşti bine? Uită-te la mâinile tale.
- Sunt bine. - Stai jos.
- Te rog, stai jos. - Bine.
Da.
Dă-ţi jos cămaşa.
Ai mâncat rădăcina de ghimbir pe care ți-am dat-o?
N-am putut.
N-am fost deloc singur azi.
Ai fost cu ea toată ziua?
În sfârșit, are încredere în tine?
Nu cred că are încredere în nimeni.
O să-şi schimbe părerea. Ar trebui să fie onorată.
Dragă, s-a întâmplat?
Ce anume?
Ai văzut simptome la Claire?
Știi că nu funcționează așa.
Doar pentru că tu o ai, nu înseamnă că o va avea şi ea.
Dar îmi fac griji.
Știu.
Momentan să ne preocupăm de binele tău,
ca să poți dormi puțin.
Kath.
- Dragă, nu trebuie să... - Sunt bucuros că vă am.
Nu mă pot imagina trăind singur în Siloz.
George?
Care e marea întrebare?
Sunt o mulțime.
Ce e afară?
Ce e dincolo de capabilităţile senzorului?
De ce suntem aici?
De cât timp suntem aici?
Cât timp mai avem?
Care e cea mai mare?
Dacă tot ce credem că e adevărat,
tot ce ni s-a spus de către cei dragi,
a fost o mare minciună?
Walk?
E târziu.
Da, e atât de liniștit.
E timpul să vin acasă.
Da?
Da. Dimineață o să fac ce ai spus.
Predau insigna și-mi dau demisia.
Ai descoperit ce s-a întâmplat?
Nu, nu-mi pasă.
Omul pentru care am făcut asta nu merita, așa că...
Ai plecat de aici pentru el
sau pentru că asta trebuia să faci?
E mort. Nu el ți-a cerut să mergi acolo.
E o pierdere de timp.
Timp?
Habar n-ai ce e timpul.
Crezi că ştii, dar nu ştii.
Pentru că ai mai mult în față decât în ​​spate.
Pentru tine, e doar un concept.
Pentru mine, sunt ani întregi petrecuți în spatele unei uși închise cu amintiri.
Toți prietenii tăi și cei dragi sunt undeva acolo,
de cealaltă parte.
Poţi să-mi vorbeşti despre timp când nu poți să ieşi pe acea ușă.
Când secundele devin ani.
Nu e cine credeam că e.
Şi tu cine eşti?
Omul pe care l-ai iubit a fost ucis,
și acum spui că ţi-ai pierdut timpul încercând să afli de ce?
Nu înţeleg,
dar când ai plecat, dragostea te-a făcut să încerci să faci ce trebuie.
Și acum, furia te face să renunți?
În cazul meu a fost frica.
Și asta e o pierdere de timp.
Ești binevenită să mi te alături.
Sau poți rămâne unde ești,
uită tot ce te preocupă și termină treaba.
E decizia ta.
O să-mi spui totul.
Ţi-am ascuns ceva?
Tu l-ai denunţat pe George.
Tu le-ai spus celor de la Judiciar despre hard-disk.
George a murit din cauza ta. Regina!
- Lasă-mă puţin. - De ce?
Vii la ușa mea,
- și mă acuzi de trădare. - L-ai denunţat pe George la Judiciar.
- Nu, nu la ei. - Nu?
Ei vin ziua. Pun întrebări ușoare.
Omul care știe totul vine noaptea.
Ce? Despre ce...
Într-o noapte, un bărbat a apărut în camera mea.
Nu vedeam nimic. Lampa era deconectată.
Mi-a spus să nu mă mișc.
Vrea să-i spun totul.
Să-i trădez pe toți, nu doar pe George.
Pentru fiecare întrebare la care nu răspund, amenința două persoane pe care le iubeam.
Două persoane apropiate. Prietenii mei, familia mea.
Dacă ieşeam, venea noaptea la picioarele patului meu
și recita numele tuturor celor cu care am vorbit în ziua aia.
Toți cei cu care-am vorbit.
Daca aveam vizitatori...
Am pus astea să blochez sunetul. Nu ştiu dacă funcţionează.
- Chiar și aşa, poate auzi totul. - Cine?
Regina, despre cine vorbești?
Ştiu cum să te prindă, de ce ţi-e frică.
Mama mea...
Fiecare nume pe care i-l dădeam, era o zi în minus de muncă în mine.
Așa că da, i-am spus numele fiecărui dealer de relicve pe care-l cunoşteam.
Kennedy mi-a dat numele tău fiindcă ştia că cei de la Judiciar îl aveau deja.
Sper că toți știu, ca să nu revină.
- Dar dacă-l iubeai pe George... - Îi păsa doar de el însuși.
George a murit pentru că tu l-ai denunţat.
E mort pentru că n-a renunțat la hard-disk.
Hard-disk afurisit.
- Regina, ce e pe hard? - Nu întreba.
Ce e pe hard?
N-am văzut niciodată.
N-a ţinut niciodată la mine.
M-a folosit să-i fac rost de el.
Probabil că ți-a făcut același lucru,
prefăcându-se că te iubește ca să obțină ce și-a dorit.
Nu i l-am dat.
Apoi mi-a dat un suvenir de la mama lui.
Singurul lucru pe care l-a păstrat de la ea.
Ce ţi-a dat?
Aceste lucruri, aceste obiecte, toate aceste...
chestii.
Din cauza lor nu am nimic.
Nu am pe nimeni.
Sunt sigură că hard-disk-ul a fost distrus,
nu cred că te vor mai deranja.
Nici eu, așa că...
Hei...
La ce a renunțat George pentru hard-disk?
Ai spus că ți-a dat ceva.
Ce e?
Totul.
Nu cred că știu că există.
Îmi percheziţionează casa.
Se uită sub preș, dar îl dau deoparte.
Ce e asta?
Un cadou de la mama lui George, oferit lui de mătușa lui, Gloria.
A fost transmis și ascuns din generație în generație.
E dinaintea revoltei?
Dinaintea Silozului. Când nu exista un motiv să minți.
Când o să vezi conţinutul, nu spune cu voce tare.
Nu-i lăsa să audă.
O să mori din cauza asta.
AVENTURI ÎN GEORGIA GHID TURISTIC PENTRU COPII
PĂDUREA CHATTAHOOCHEE PATRU LUCRURI DE ŞTIUT
Trebuie să-l trezești.
Dar e miezul nopții.
Știu, dar trebuie să vadă asta.
Acum.
Traducerea şi adaptarea: jarvis
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania